The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ОТ СЪДБАТА НЕ МОЖЕШ ДА ИЗБЯГАШ = Епизод 24 =
Надеждите ти не се оправдаха. - Какво да правим?
Само аз ли съм разочарован?
Не си тръгвай.
Не и днес. Дядо звъни на всеки час.
Днес донесохме доста печалба на телефонната компания.
Да, татко.
Ти си виновен. - Какво?
Глупав идиот.
Сега трябва да прекарам Коледа сама.
Какви ги говориш? - За Йо Джун съм готова на всичко.
Нагълтах се с хапчета, за да му отмъстя. Едва не умрях.
Даже предизвиках катастрофа.
Лъгах, когато ми беше изгодно. А ти какво направи?
Толкова ли е важно?
Разбира се.
Ако се беше справил със своята част,
ситуацията сега щеше да е различна.
Опитвал ли си да й признаеш чувствата си?
Умолявал ли си я?
В края на краищата, трябваше просто да избягаш с нея!
Обичаш ли я изобщо?
Методите ти не са подходящи за всички.
Обичам Санг Ън.
Не ме разсмивай. Това не може да се нарече любов.
Само празни приказки.
Фалшиво е. Разбра ли?
Заради какво обичаш толкова силно Йо Джун?
С нищо не е по-различен от другите. - Смешно.
Ами ти? Какво намери в тази жена? Тя далеч не е красавица.
Тя не е "тази жена". Тя е Хан Санг Ън.
И е прекрасна.
Имаш лошо зрение?
Изглежда ти трябват очила.
Къде са очилата ти?
Май имаше очила.
Не знам. Не знам.
Хе Рим, за вчера…
Какво става? Какво си ми направил?!
Що за място е това?
Време беше!
Къде се мота? Защо се връщаш чак сега?
Баща ти обиколи всички полицейски участъци!
Скъпи! Скъпи, Хе Рим се върна!
Хе Рим? Хе Рим се върна?
Хе Рим! - Татко.
Къде беше?
Извинявай, татко. Бях с приятели.
Трябваше да се обадиш. За какво си мислеше?
Забравих. Извинявай.
Как може да забравиш? Не си дете!
Ами… щом се върна, значи всичко е наред.
Яла ли си? - Лошо ми е.
Искам да спя.
Толкова си почива и пак смята да спи?
Скъпа!
Извинете.
Какво има?
Бихме ли могли да поговорим в спокойна обстановка?
С мен?
Влезте.
Не, аз…
искам да поговорим на друго място.
Моля ви.
Е, добре, да вървим.
Коя е тази жена?
Приятелка?
Познаваме ли се е вас?
Не.
Тогава, какво има?
Става дума за Санг Ън.
Санг Ън?
Нашата Санг Ън? - Да.
Пак ли е направила нещо?
Ако дъщеря ми е направила нещо,
вината е моя. Нямам оправдание.
Простете. - Извините.
В Йонджу… В нощта, когато валеше сняг,
аз родих Санг Ън.
Беше толкова отдавна. Но аз никога не съм я забравяла.
Търсих я през цялото това време.
Това…
До този момент…
Може ли да оставим всичко както си е?
Да се престорим, че не знаете за това?
Не мога. Разберете ме.
Толкова дълго я търсих.
Бях дори в Австралия.
Но тя вече беше заминала за Корея.
Нямахме представа.
Имам молба.
Тя е добро момиче. Но ще й е тежко да приеме това.
Разберете, моля.
Почакайте още малко.
Когато има свои деца, ще може да разбере.
Тогава ще й разкажем.
Можете ли да почакате?
Толкова дълго чаках.
Знам, че нямам право.
Само веднъж.
Моля, нека я видя само веднъж.
Моля ви.
Живях с това през целия си живот.
Не мога да чакам повече.
Какво има? Не повярвах, че ме потърси.
Какво ще правиш днес?
Това, което и ти.
Идвах вчера, но беше много късно.
Защо си идвал толкова късно?
Това е подарък за Чин Чу.
Сложи го под елхата.
Ти беше Дядо Коледа за нея 6 години.
Искам да съм и следващите 10 години.
За това време ще престане да вярва в него.
Забрави за десетте години.
Имаш ли време?
Разбира се.
За теб съм винаги свободен.
Къде отиваме? Имаш ли някое място предвид?
А къде би искала да отидеш? - Хайде да помислим…
Листопадът свърши, значи планината отпада.
На плажа е прекалено студено.
Цветята не цъфтят.
Няма къде да отидем.
Няма значение къде. Само да съм с теб.
Ако не престанеш, ще отида сама.
Ти не можеш да шофираш.
Цветята тук вече са разцъфнали. - Така е.
Чудесно! Не е студено. И на душата ти е приятно.
Така е. Идеално!
Както и ти.
Трябваше да вземеш и Чин Чу. Щеше да се зарадва.
Забрави. Тя е с баща си.
Сериозно?
Защо се смееш?
Сигурно Йо Джун си прекарва чудесно в Австралия.
Но на мен ми сто пъти по-добре.
Чин Чу, това е коледен подарък.
Коледните подаръци не трябва да ги даваш ти.
А кой? - Дядо Коледа.
Те трябва да са под елхата.
Така ли било?
Не знаех. Никога преди не съм украсявал елха.
Никога?!
Готово! Добре ли е?
Сега ще я сложим тук.
Хайде да я огледаме. Ето.
Как е? Красива е, нали?
Така е.
Бабо, с татко украсихме елха.
Така ли?
Пак въздишаш?
Ето това било зовът на кръвта.
За какво говориш?
Нищо. Мисля на глас.
Какво толкова има в това? Сърцето е много по-важно.
Юн Хи с него ли е?
Не.
Не знам добре ли е това или зле?
Ти не тръгна ли да готвиш? - Какво?
Вярно.
Време е за обяда.
Така. Кажи ми честно.
Какво криеш от мен?
Какво?
Как разбра?
Лицето ти те издава.
Какво има, не трябва ли да споделяш с мен?
Внимавай! Как можеш да криеш нещо от мен?
Татко, това…
Какво да правя?
Откъде да знам?
Ако искаш да се срещаш с нея, добре. Няма да те спирам.
Сериозно? Нима? Няма да възразиш?
Няма. Ще го преживея.
И двамата сте свободни.
Ти за какво?
Татко, искам да ям.
А, да. Всъщност…
Хьо Ън. Почакай.
Ето, вземи и занеси на Юн Хи.
Бях много зает и забравих.
Предай ги на Чин Чу и на възрастните.
Чудак! - Нали е Коледа?
Татко, искам да ям!
Ще умреш ли, ако ядеш малко по-късно? Бягай, хайде!
Ще умреш ли, ако даде подаръците по-късно?
Детето иска да яде. - Имах предвид…
Върви сега. После ще е късно.
Защо стоиш? Бягай бързо!
Гю Хан.
Благодаря ти.
На нас с Чин Чу ни беше добре с теб.
Мислейки за това,
разбирам колко съм ти задължена за всичко, което си направил за нас.
Знаеш ли,
не искам да ти задлъжнявам още повече.
Наистина съм ти благодарна.
Какво се опитваш да кажеш?
Твоето предложение накара сърцето ми да бие по-бързо,
но аз не мога да го приема.
Хайде да се разделим.
Тръгвам.
Почакай.
Не можеш просто така да си тръгнеш.
Гю Хан. - Защо да е невъзможно?
Обясни ми, за да разбера.
Не казвай, че го обичаш.
Прав си.
Не го обичам.
Но…
не обичам и теб.
Не искам да хабиш чувствата си за мен.
Това не е заради мнението на хората. Аз самата не искам.
Кажи.
Сърцето ти сега щастливо ли е?
Може и да не е щастливо,
но му е спокойно.
Ти знаеш.
Беше ми много трудно през цялото това време.
Загубих.
Не съм против да ме използваш.
Няма значение, ако не ме обичаш.
Но…
аз не бих могъл да живея с мисълта, че ще ти е тежко заради мен.
Такъв си глупак.
Не мисли за другите. По-добре помисли за себе си.
Ще се разделим тук.
Нали?
Прибирай се.
Как може да приключи нещо, което не е започвало?
Здравей.
Това си струваше да се гледа, нали?
Не, аз…
Дойде родната майка на Санг Ън.
Какво? Наистина?
Искаш да кажеш, че майката на Санг Ън я търси?
Да. Тя помни как Санг Ън попадна при нас.
Помни всички детайли. Татко, какво да правим?
Гледай ти…
Това трябваше да се очаква.
Какво… Какво да правим?
Детето порасна и тя е решила да я вземе?
Насила ли ще я вземе?
Това не може да се случи.
Тя каза, че иска да я вземе в Америка!
Как мога да дам детето, което съм отгледал?
Какво?
Хьо Ън, ти се върна.
Защо върна всичко? - Понеже…
Заблудих се.
Какви ги говориш?
Аз не бих се заблудил на тази възраст, а ти се заблуди?
Не.
Струва ми се, че загубих сърцето си.
Раздялата е нещо толкова тъжно.
Нали?
Какво каза тя? Какво й става?
А ако е успяла…
Не. Че откъде? И аз сега разбрах.
Татко, хайде просто да кажем на Санг Ън да не се връща.
Какви ги говориш?!
Как можеш…
В такъв ден… Що за неприятности?
Спомних си. - Какво?
Забравила ли си нещо? - Не, не е това.
Сънувах нещо. И Алекс беше там… - Алекс?
Сънуваш друг мъж?
Толкова често мислиш за него, че чак го сънуваш?
Откъде да знам? Това беше сън!
Ако не престанеш, няма да ти разкажа.
Разказвай. Ще мълча.
С Алекс разговаряхме на корейски.
Той знае ли корейски?
Не, разбира се. В моя сън говорихме на корейски.
Мисля, че сега корейският ми стана роден език.
Разбира се, ти си корейка.
Ти си точно като баща ми.
Довиждане, Австралия.
Довиждане, Виктория.
Ще се върна скоро. - Какво? Пак ли ще избягаш?
Не и преди сватбеното ни пътешествие.
Нима?
Ако нещо не ме устройва, ще живея тук като Виктория.
По-добре живей като Хан Санг Ън!
Не всичко става така, както ти се иска.
Мъжът ми трябва да ми позволява. - И защо?
Прелетях половината земно кълбо, за да те намеря.
Не искаше ли точно това?
Така е.
Все едно. За в бъдеще ще следя поведението ти.
Ще следиш?
Добре, но колкото и да се ядосваш, не се качвай на самолет.
Австралия е ужасно далече.
Аз учих тук. Тук са приятелите ми.
Пораснах тук.
А сега се връщам в нашата страна.
Така е. Връщаш се в нашата страна.
Всъщност, моето коледно желание се сбъдна.
Какво беше? - По-добре е да не знаеш.
Твоето също се изпълни, нали?
Какво каза? Ти…
Какво? - Ти си видял желанието ми?
А ти какво написа?
Нищо. Остави.
Ако си написала "обичам те" ще разбера.
Това никога няма да го напиша.
А ти какво написа?
Написах… "Обичам те".
Шегичка.
Защо дойдохте?
Елате, когато Йо Джун се ориентира в чувствата си.
Бабо. - Ти мълчи!
Дядо й едва не ме вкара в гроба.
Извинявай.
Санг Ън…
Да.
Трябва да се научиш да се доверяваш.
Не го изслуша, а веднага скочи в самолета.
Защо се сгоди за него, ако не му вярваш?
Бабо, виж… - С теб ли говоря?
Защо прекъсваш възрастните?!
Извинявай. - Майко, децата още са незрели.
Моля те, прости им този път. Йо Джун я върна.
Най-важното в живота е доверието.
Такъв е животът. Хората могат да се влюбят или да станат врагове.
Но ако искате да изживеете живота си и без срам да се гледате в очите,
то трябва да си вярвате. Разбрахте ли какво ви казвам?
Да, бабо. - Да, бабо.
И запомнете!
Ако пак се случи нещо подобно, лошо ви се пише.
Аз сгреших.
Стига за днес. Йо Джун, откарай Санг Ън и се връщай.
Трябва да си починете. - Да.
Да вървим. - Да.
На какво се радваш? Толкова си усмихнат.
Така е. Радвам се! Това е най-щастливото време.
Не бяхме ли и ние такива?
Ти със сигурност не беше такъв.
Значи Йо Джун целият е на теб.
Какво? Аз…
Чу ли какво каза баба? Научи се да вярваш на годеника си.
А ти чу ли я? Дядо едва не я е вкарал в гроба.
Когато ти кажа едно, а ти на мен десет.
Тръгвам.
Сигурно си уморен.
Не, така лесно няма да си тръгнеш.
Ами какво?
Даже светът да изчезне,
нека запазим отношенията си.
Включително и Хе Рим? - Включително и съученика ти.
Ще си помисля.
Дядо, върнах се.
Нощувах в дома на леля Саманта.
И…
Случило ли се е нещо?
Че какво може да се случи? Защо се върна?
Защо не остана да работиш там? Това беше такава възможност.
И аз мисля така.
Не се ли радвате, че се върнах в Корея?
Разбира се, че се радваме.
Значи, е заради Йо Джун?
Не се тревожете. Ние се сдобрихме.
Отлично. Уморена си, върви да почиваш.
Да. Лека нощ, дядо. Лека нощ, татко.
Въздишките нищо няма да решат.
Отивай да почиваш. - Татко.
Няма да й дам Санг Ън. В никакъв случай!
Не викай! Санг Ън може да чуе.
Тя не е вчерашна. Виковете няма да помогнат.
Освен това, видял си майката й веднъж.
Много е рано за изводи.
Важното е,
че тя също има право на нея. - Не.
Санг Ън е моя дъщеря. - Знам!
Тя е твоя дъщеря. Наше дете!
Како, щастлива ли си?
Много време ме нямаше. Да, щастлива съм.
Щастлива, че се върна, или че си с Йо Джун?
Ами… и двете.
Не е справедливо!
Даже не успях да гледам филм с тоя глупак. Само обикаляхме.
С глупак? С какъв?
Чол Хо? - Да.
Той ми е длъжник.
И всичко благодарение на теб.
Мамо, украсих елхата с татко.
Да, видях.
Защо си тъжна?
Дядо Коледа не ми донесе коледен подарък.
Чичо Гю Хан забрави подаръка ми.
Сигурно е много зает.
Чин Чу, хайде да спиш.
Ще пораснеш голяма, ако си лягаш рано.
Лягай.
Щастлив ли си?
Трябваше да се държиш по-добре с нея от самото начало. Така ли е?
Не знаех, че всичко ще се обърне така.
Добре, че го разбра сега.
Не бива да пускаш това, което обичаш.
Надявам се, ти също да разбираш това.
Ние с Гю Хан се разделихме красиво.
Какво?
Какво ми каза току-що?
Знам, че Гю Хан ме обича.
И аз бих излъгала, ако кажа, че съм безразлична към него.
Но което е невъзможно, е невъзможно.
Како. - Лека нощ, Ким Йо Джун.
Боже!
Защо си станала толкова рано? - И дъщеря ти остарява.
Гю Хан не е ли приготвил подарък за Чин Чу?
С него се разделихме.
Какво? Какво сте направили?
Длъжна съм да го пусна.
Искаш да започнеш отново с онзи човек?
Пак ли за това? - А не остави ли Гю Хан?
Мамо, бащата на Чин Чу и Гю Хан не са единствените мъже на Земята.
Не държа да се омъжа.
На колко години си? Искаш да останеш сама?
Защо сама? Ще срещна добър човек и ще се омъжа за него.
Нека Чин Чу порасне.
Къде ще намериш по-добър от Гю Хан? - Мамо, моля те!
С него се разделихме, чу ли?
Откажи се от идеята да ни жениш.
Само не и Гю Хан.
Къщата скоро ще падне от въздишките ти.
Какво е този път? - Юн Хи се е разделила с Гю Хан.
Сега пък защо?
А какво друго да направи?
Бащата на Чин Чу се върна. Какво й оставаше?
Защо баба допусна това? Защо го остави във фабриката?
Стига се суети. Юн Хи сама е взела решение.
Аз работих в магазина на Коледа. Сега е твой ред.
Нима не гледа филм с момче?
Не успяхме да гледаме, имаше много хора.
Добре дошли.
Какво ще искате?
Ами…
Извинете, не разбрах.
Аз… Малко…
Лошо ли ви е?
Мога ли да ви помогна? - Ами…
Госпожо, трябва ли ви нещо?
Ще дойда друг път.
Довиждане, Санг Ън.
Странна е. - Вярно.
Откъде познава кака?
Не знам.
Нали си закачила името си.
А, вярно.
Здравейте. - Да. Отдавна не сме се виждали.
Здравей.
Може ли да взема Санг Ън за малко?
Да, разбира се. Но не я води никъде, ясно?
Да, татко. Санг Ън, трябва да поговорим.
Сега работя в главния офис.
Преместих се, докато ти беше в Австралия.
Ясно.
Нищо повече ли няма да кажеш, освен "ясно"?
Сам ли реши да го направиш? - Не.
Наложи ми се да се преместя.
Невинаги получаваш това, което искаш.
Санг Ън, бях ти казал,
че от дете обичам един човек?
Моята първа любов - това си ти.
Се Уон…
Когато си до мен, трудно съобразявам.
Се Уон… - Знаеш ли,
може би си решила, че съм се предал?
Но не е така. Всичко сега започва.
Санг Ън.
Надявам се, че ще бъдеш моя.
Се Уон, разбери…
Това е невъзможно. И не заради Йо Джун.
Тогава какво?
Ти ме харесваш, но аз не те обичам.
Значи, е невъзможно.
А ако обичам и за двама ни?
Знаех, че ще стане така. И все пак исках да опитам.
Жалко, че не се върна на Коледа.
Да призная чувствата си тогава, би било не толкова смущаващо.
Винаги закъснявам.
Извинявай.
Не се извинявай.
Приятелството ни е по-силно, отколкото мислих.
Ако сме заедно, може…
Не. Ако имаш нужда от мен,
ела по всяко време.
За теб ще направя всичко.
Какво да правим?
Тя ще разкаже всичко на Санг Ън.
Може, да заминем?
Нали? - Щом ни е намерила тук,
няма ли да ни намери и на друго място?
Татко, няма значение къде, хайде да заминем!
Успокой се. И моята глава е пламнала.
Мислих, че ако отидем в друга страна, тя няма да ни намери.
Но това беше неизбежно.
Тя ни откри.
Чух, че сте се разделили.
Не е съвсем така. - Защо си толкова спокоен?
Разбирам я.
Заради мен…
тя реши да се разделим.
Бих полудял, ако се бяхме разделили, защото не ме обича.
Но това не е така.
Всичко е толкова объркано. - Вярно.
Любовта не се съобразява с желанията ми.
Гю Хан. Помниш ли, какво каза миналия път?
Какво?
Че трябва да избягаме? - Не, макар това също да е вариант.
Просто я вземи и заминете някъде.
Обиждаш Юн Хи с думите си.
Нима тя е такава жена?
Просто ще стоиш и ще чакаш?
Аз чакам вече 6 години.
Няма страшно,
ще почакам още.
Добре изглеждаш. Завиждам ти.
Ако завиждаш, не пускай сестра ми.
Разбрах. Отбелязвам си.
Скъпа…
Как да оправя всичко?
Кое ще е най-добре за нашата Санг Ън?
Не знам какво да правя.
Не спиш ли?
Да…
Не мога да заспя.
Защо не спите?
Какво има?
Не, нищо. Всичко е наред.
Санг Ън. - Да.
Ти…
искаш ли да живееш в Америка?
Що за въпрос?
Семейството ми е тук. Защо да отивам в Америка?
Тогава защо учи за адвокат? Не е ли така, зетко?
Разбира се, така е. - Ами…
Не се тревожете. В Корея също са нужни американски адвокати.
Мисля, че трябва да й разкажем всичко.
По-добре ние,
отколкото някой друг.
Да, разбирам, но не мога
да й го кажа.
Хайде!
И ти ли си такъв? И ти въздишаш.
Какво се е случило?
Знаеш ли…
За какво…
Ти знаеш ли?
Защо всъщност затворих пекарната и напуснах това място?
Защо жена ми реши да отгледа децата в Австралия?
Не е ли, защото й харесваше Австралия?
Санг Ън е мое дете.
Но тя не ми е родна дъщеря.
Що за глупост?
Ако не ти е дъщеря, то откъде си я взел?
Не сме я вземали.
Тя е подарък от небесата.
Едно прекрасно утро…
намерихме дете пред вратата ни.
Това беше Санг Ън. - Какво говориш?
Сериозно? Санг Ън не е твоя дъщеря?
Боже мой!
Защо мълча досега?
Появи се родната й майка.
Аз… - Какво?
Шокиран ли си?
Не, аз…
Наистина.
Мислих, че знам всичко за теб.
И че сме приятели за цял живот.
Как можа…
да го кажеш чак сега?
Боях се да не причиня болка на Санг Ън.
Каквото и да е, тя е мое дете.
Какво? Чувстваш се излъган?
Не знам.
Просто съм потресен.
Санг Ън също ще е в шок.
Извинявай, закъснях ли?
Не много. Ти си толкова зает.
Аз и преди бях зает, но сега заради някого взех 2 дни отпуск.
Кой е виновен за това? Не си ли самият ти?
Кой не ми се довери? - Вярно. Виновен съм.
Какво прави цял ден? - Писах резюме и разбрах нещо.
И какво разбра? - Искам да уча.
В университет? - Искам да уча в Корея.
След като успях да получа
диплом в Америка, ще получа и в Корея.
Но ще трябва време.
Добре, ясна си ми.
Какво означава това? - Мислиш, че ще завършиш за 2-3 дни?
Смяташ да живееш на гърба на баща си и след сватбата?
Ами…
Какво? Искаш да стоя и да те чакам?
Не. Нямах това предвид…
А какво? Щом сме се сгодили, трябва да се оженим.
Отговори. Сигурно е нещо спешно.
Не е моят.
Да?
От вкъщи. - Пак ли нещо спешно?
Изобщо нямаме време за срещи.
Така е.
Ти не трябва ли да си в болницата?
Ще те закарам. - Не си ли зает?
Ще те закарам.
Благодаря.
Ще вървя.
Какво?
Вече разбрах, че Хан Санг Ън не може да чете мислите ми.
Не каза ли ти, че си зает и трябва да се върнеш в болницата?
А ти ще си, без да ми кажеш "чао"?
Където и да се намираме, постоянно ни следят.
Така е. Баща ми сега е малко разстроен.
Защо? - Не знам.
Мисля, че не е много доволен от теб.
Това пък защо? Той ли го каза?
Попита защо съм се върнала, а не съм останала в Австралия.
И дали не искам да отида в Америка.
Сега пък в Америка? Вземи се в ръце.
Ако искаш, ще отидем там на меден месец.
Няма да отида. Успокой се.
Падна ми камък от сърцето.
Влизай.
Тръгвам. Карай внимателно.
Какво има?
Да започнем с това.
Това успокоява ума. Пий по-бързо.
Защо?
Хьо Ън ли е направила нещо?
Како! Татко, нищо не съм направила!
Какво има?
Заради Йо Джун ли?
Не,
не е заради Йо Джун.
Санг Ън, аз… - Татко, нека аз да кажа.
Санг Ън.
Ти си моята голяма дъщеря.
Да, татко. Кажи, какво искаш. Защо си толкова сериозен?
Нали съм ти разказвал за деня,
когато ти дойде в дома ни, помниш ли?
Да, в този ден е имало много сняг.
Затова мама ме е родила вкъщи. - Така е.
Майка ти не отиде до болницата.
Ти дойде при нас.
Точно ти.
И какво лошо има в това?
Какво ви става? Не приличате на себе си.
Разбираш ли, Санг Ън…
Да, татко.
Разбираш ли…
Някой те търси.
Търси мен? Кой?
Превод: GitaOgg Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012